För sista gången: Jag struntar i datorns uppgifter.
Vi tog inga nötter i minibaren-
-och vi tittade inte på "Dr Do Me a Little" .
-Hej. -Var du i vårt rum i går kväll, Joey?
Filmtiteln skulle ju inte synas på räkningen!
-Vi checkar ut från bröllopssviten. -Ja, nu är jag inte brud längre.
Jag blir aldrig brud igen. Nu är jag bara någons fru.
Och jag är den lyckligaste killen på jorden!
Var inte ledsen, älskling. Vi har fortfarande mycket att se fram emot.
-Smekmånaden, bröllopsbilderna... -Dem får vi vänta på i flera veckor!
-Inte engångskamerorna på borden. -Just det!
Jag låter framkalla dem, så kan du åka hem så länge.
-Vad fotograferade du för nåt? -Inget. En grej...
Ross har kamerorna. Har han checkat ut än?
Man behöver inte checka ut förrän klockan 1 2 och det är 1 1 minuter kvar.
-Ross har aldrig checkat ut i förtid. -Vi checkade ut för sent en gång.
Han blev så exalterad. Det var det bästa sex vi haft.
Tills han skrek "Radisson" på slutet.
Jag hämtar Ross, tar kamerorna och framkallar bilderna.
32, Joey. Du är 32 år gammal.
-Här är ert kvitto. -Tack.
Champagne, jordgubbar...
Herregud! Hur kunde Chandler se på porr på vår bröllopsnatt?
Ja, det är sorgligt. En nöt?
VÄNNER Den med den röda tröjan
Tvålar, schampo... Ska du ta med dig allt det där?
Varför inte? Det ingår i priset.
-Du behöver inte... Vad är detta? -Tråd.
Vilket kap!
Var är engångskamerorna?
Jag bad dig ju att ta dem. Innan vi skar upp tårtan, sa jag till dig...
Du bad mig om en tjänst och då kom farbror Murray och gav dig en check.
Och då sa du: "Varför kallas det check och inte jugoslav?"
Ja, och sen gjorde du så där.
Du har alltså inte kamerorna? Är de borta? Monica får spel!
De är säkert kvar på hotellet. Jag hjälper dig att leta...om tre minuter.
Hej!
-Öppnar du dem utan Chandler? -Nej...
Men...de ropar på mig!
Den här kröp till och med upp i knäet.
Chandler har väl inget emot att jag öppnar en? Vad tror du att det är?
En liten spegel som visar en bild av dig som en gammal kvinna.
-En liten saltströare! -Har man sett! För smått salt!
-Okej... Det var kul. -Visst.
Nu ska jag vänta på Chandler innan jag öppnar resten.
Fast den hör ju ihop med en pepparströare.
Det räknas nog bara som en halv present.
Det är nog okej att öppna en till om det är två delar. Det är nog den här.
-Hej. -Hur mår du? Illamående?
-Tyst! Killarna vet väl inget än? -Nej.
-Chandler tror att Phoebe är gravid. -Just det. Han tror att jag är gravid.
Han har inte frågat hur jag mår.
Jag tycker synd om den kvinna som får honom.
Efter dig, förstås.
Du behöver bara vara gravid lite till. Pappan ska få veta det i dag.
Är det den långe killen på bottenvåningen?
-Nej! -Han är ju gullig.
-Då kan ju du få barn med honom. -Jag försöker.
Tänk vad läskigt. Du ska berätta det i dag och han har ingen aning om det.
Du knackar bara på och förändrar hans liv för alltid.
Du är som Ed McMahon, fast utan den feta checken.
Eller den råa, sexuella magnetismen.
Ja, det är väl en rätt stor nyhet.
Den är ju enorm! Han vet ingenting. Han går bara och tänker:
"Jag hade sex med Rachel Green. Jag är häftig. "
Och - pang! Han är pappa och allt är förändrat.
Bara om han vill. Jag tänker inte begära någonting.
Men han måste fatta ett stort beslut. "Vill jag bli pappa?" Och - pang!
-Vad var det där för pang? -Påkörd av en buss eller nåt.
Vad skulle du göra om nån som du legat med sa att hon var gravid?
Vem är det som har ringt?
Lät hon blond? Pratade hon med brytning?
Jag måste ringa. Jag skulle aldrig ha gått in på Sunglass Hut!
Det är inte du, Joey. Du har inte gjort nån med barn.
Varför skrämmer ni mig så? Vad sjutton är det som pågår?
Är det nån som är med barn?
Ja, jag.
Herregud, Phoebs! Väntar du barn?
Ja, det gör jag. Herregud! Jag ska ha barn!
-Vem är pappan? -Ingen du känner. Det är oviktigt.
Han vill inte veta av vare sig mig eller barnet.
Vad är det för en kille? Jag ska ge honom en omgång!
-David Linn. -David Linn! David Linn! David Linn!
-Vem är David Linn? -En kille på gymmet. Lite störig.
-Chandler? -Har du hittat kamerorna?
-Nej, har du? -Ja, jag ligger under bordet och firar.
Jag frågade efter upphittade föremål, men ingen har lämnat in dem.
Kamerorna var det enda som kunde muntra upp Monica. Hon är så deppig.
Ni är ju nygifta. Varför är hon deppig?
All min kraft går åt till att inte ställa mig den frågan.
-Hur kunde jag klanta till det så? -Jag är ledsen.
Jag har en idé. Det här är samma sal.
Det finns en orkester Det kommer festklädda människor.
Ska vi dansa bort våra bekymmer?
Nej, vi köper fler kameror, tar på oss smokingarna och tar lite bilder.
Vi behöver bara se till att inte få med några andra ansikten.
Jag tänker på din brud där hemma. Vill du göra henne besviken direkt?
Äktenskapsråd? Menar du det?
Det ser precis ut som ert bröllop. Är det inte samma blommor?
-Monica valde blommorna. -Stolarna, då?
-Dem valde hon också. -Vad gjorde du, då?
Jag ansvarade för kamerorna. Presentbutiken?
-Har du gjort det än? -Inte än.
Vad gör du här, då? Ska du göra det nu? Är det Gunther?
Nej! Det är inte Gunther, Phoebe.
Tack gode gud! Tänk dig det håret på en baby!
Pappan är inte här. Jag har inte sagt det än. Jag kan nog inte berätta det.
Jag gick och tänkte: "Jag ska berätta det för pappan i dag. " Och sen: Pang!
En buss?
Nej - du! Du gjorde mig vettskrämd. Du pratade om hur stort det är.
-Men det är ju stort. -Men jag såg bara mitt perspektiv.
-Jag tänkte inte ens på pappan. -Du tänker alldeles för mycket.
Säg det bara.
Det är som att riva av det här plåstret. Snabbt och smärtfritt.
Aj, som...!
Där ser du!
Har du öppnat presenterna?
Nej, jag skulle inte ha öppnat de här. Joey, jag har tappat kontrollen!
Gör mig en tjänst. Vad jag än säger eller gör-
-låt mig inte öppna fler presenter.
Okej.
-Ge mig en till, bara. -Okej.
-Hej. -Bra att du är här.
Sätt dig. Det är en sak jag måste säga dig.
Jo...
Världen är otäck, särskilt för en ensamstående mamma.
Jag har alltid känt att du och jag har ett särskilt band.
Så...
Phoebe Buffay, vill du gifta dig med mig?
Herregud!
-Joey! -Ja, jag gifter mig med dig!
-Du kan inte gifta dig med honom! -Du har haft ditt. Nu är det min tur.
-Varför kan hon inte det? -Det kan jag och jag ska göra det!
Hon är inte gravid. Det är Rachel som är gravid.
Gode gud!
Han skulle nog ha märkt att du aldrig födde ett barn.
Det är ju Joey!
(Jag älskar dig.)
Nej, det är inte möjligt. Är Rachel gravid?
-Vem är pappan? -Det vet vi inte.
Jag undrar om det är den där snubben...
-Vem då? -Han sov över för en månad sen.
Jag såg inte vem det var, men...
Hade han berättat klart?
-Killen lämnade kvar den här. -Herregud!
Jag vet vem pappan är!
Folk måste berätta färdigt!
-Ursäkta? Vill ni ta ett foto på oss? -Visst.
-Kan ni ta ett på oss också? -Visst.
-Nej, det klickade inte. -Det blixtrade inte.
-Varför vill du inte fotografera oss? -Jag ska ta ett foto på er.
-Fingret skymde objektivet. -Vem är du? Ansel Adams? Stick!
Jag har dåligt samvete för att jag skrämde upp dig-
-så jag ringde pappan och bad honom träffa dig här.
-Hur kan du veta vem pappan är? -Jag kanske är en pajas ibland, men...
Jag är inte bara en snygg blondin med en urläcker häck.
Den här tillhör väl pappan till barnet?
Åh, gud... Är han där inne nu?
Du kan vända om eller gå in och riva av plåstret. Vilket väljer du?
-Vi river av det. -Är du säker? Okej, förlåt.
Hej, Rachel!
Gå upp på scenen. Jag tar en bild när du håller tal.
Kan ägaren till en Buick LeSabre -95 komma ut? Den blir bortbogserad.
Det är min bil!
-En LeSabre -95? -Ja!
-En grön LeSabre? -Ja!
-Förlåt, jag menade en blå LeSabre. -Ja, grönblå!
Sätt fart, då! Flytta den!
Är du redo för den sista bilden? Var beredd att springa.
Grattis på bröllopsdagen!
-Vad gäller det? -Rachel vill berätta nåt för dig.
Och det här är visst din röda tröja.
Nej. Det här är min röda tröja.
Åh, nej!
Kan jag köpa kaffe åt nån? Eller...
Gift? Inte? Bara till mig? Okej...
-Vad är det som pågår? -Inget.
Phoebe tog fel.
Men du har den där tröjan ofta. Har du ingått nån sorts vad?
Jag är faktiskt glad att Phoebe ringde.
Du tyckte inte att jag var mogen nog, men jag har mognat.
-Vi borde bli ihop igen. -Det är inte rätt tidpunkt nu.
-Jo, det är det. -Okej...
Jag är redo för mer. Kom igen! Vi ger det en ny chans!
Jag väntar barn.
-Du får gå. -Tack.
Jag vet inte hur de blev öppnade!
-Har du öppnat allihop? -Jag vet. Jag är hemsk!
Chandler litar aldrig på mig igen!
-Ni fick mina föräldrars present! -Ja, vad är det?
Jag tror man har den till salami.
-Hur gick det? -Ja, vad sa Tag?
Det är inte han som är pappan. Vet Joey om det nu också?
Ja, det gör jag. Och jag är så glad för din skull!
Du försökte inte ens knäppa upp min bh!
-Tänker du nånsin berätta det? -Ja, jag klarar det inte i kväll, bara.
Det spelar ingen roll vad killen säger. Du är inte ensam.
Nej, jag...
Världen är otäck, särskilt för en ensamstående mamma.
Jag har alltid känt att vi har ett särskilt band.
Rachel Greene, vill du gifta dig med mig?
Va?
-Ge tillbaka ringen, Phoebe. -Nej.
Du är så gullig, Joey, men jag är inte ute efter nån make.
Jag förstår.
Om ni ursäktar mig, så går jag och lägger mig.
Nog för att det där sårade mig...
...men jag tar tillbaka dig.
-Jo, Phoebe... Jag sa bara så för... -En Salami Buddy!
-Vi är hemma! -Bra! Vi stannar i köket!
-Fotodags! -Ni kommer att älska dem.
Här är ett foto på Ross. Och här är jag.
Och det där är jag och Ross.
Och här är ett foto på vår första kyss som gifta!
Vilken bra bild!
Intressant, för jag hittade kamerorna i en av våra väskor.
Det hade vi inte räknat med.
Okej, det är inte vår första kyss.
Det är en bild av min första kyss med...den här damen.
Av din min att döma minns du säkert det, så då behöver vi inte...
Ska jag lämna in de riktiga bilderna till framkallning?
Har du öppnat alla presenterna utan mig?
Du kysste en annan kvinna!
-Ska vi säga att vi är kvitt? -Okej.
Jag ska sätta de här i vatten.
-Stal du dem från deras bröllop? -Nej, från lobbyn.
De trodde att de kunde debitera mig för nån p-rulle och en påse nötter.
Min tröja!
Den har jag letat efter i typ en månad!
Herregud!
-Hej! Hur är läget? -Bra. Det var länge sen.
-Snygg tröja! -Detsamma!
-Häftigt det här med Rachel, va? -Ja, hon är en häftig tjej.
-Vems är det? -Jag vet inte. Nån italienare.
-Läs på din egen lapp! Vi ses! -Ja.
Vad konstig han är!
Översättning: Christer Lyck
Översättning: Broadcast Text Stockholm
Bearbetning: SDI Media Group
[SWEDISH]